Page 31 - Tallinn University
P. 31
MAdLI LIPPUR:
tee õnnele läheb sinka-vonka!
Kirjanik, kes võitis 2016. aastal Tänapäeva romaanikonkursi, 2017. aastal aga Betti Alveri debüüdiauhinna
| Eesti filoloogia, keeletoimetaja, 2017
„Olen hingelt natuke vagabund ja Hunt Kriimsilm üheksa ametiga,” nendib Madli Lippur. „Mul on end raske de neerida ja ilmselt polegi vaja, sest de neerida tähendab piirata ja seda ma ei tahaks. Kõige tähtsam on igast päevast rõõmu ja inspiratsiooni otsida ning valvata, et need tegemiste-toimetamiste alla ei mattuks ja argipäev hallitama ei läheks.”
Samm sel teekonnal oli ka tema debüütteos „June/Julien”. Kirjanik ise ütleb, et romaani tõukeks said „trots ja tusk, vajadus saada üha rohkem iseendaks ja lõhkuda oma sisemisi piiranguid, ületada hirm ja valehäbi, olla julge, riskida ja lükata end üle ääre”.
Loomulikult polnud romaan läbinisti teadlik ettevõtmine, tõdemus tekkis hiljem, tunnistab kirjanik. Samuti alles tagantjärele saab ta mõelda sellest, mida Tallinna Ülikool talle andis. „Küllap aitasid kirjanduse ja tekstiana- lüüsiga seotud ained mul areneda lugejana ja kujundada isiklikku maitset, samuti arendada analüüsioskust,” loetleb ta. „Kohustusliku lektüüri hulgast leidsin endale hulga lemmik- teoseid, milleni muidu ehk poleks jõudnud.
Loovkirjutamise kursusel tutvusime õnneks ka proosapoeemiga, mida ma polnud varem katsetanud. Seegi kippus mul vist liiga vana- moodsalt ja romantiliselt välja kukkuma, aga vorm mind ilmselt kuidagi inspireeris. Kuna mu romaani puhul mainitakse tihti poeeti- lisust ja kauniskeelsust, siis küllap pole väga vale öelda, et see ongi mul lihtsalt üks pikk proosapoeem.”
Tegelikult polnud eesti loloogia Madli ainus ja esimene valik, teda huvitasid ka ajalugu ja kultuuriteooria, aga esimesse ei saanud sisse ja teise ei julgenud proovidagi, sest seal oli väga vähe kohti. Seega jäi loloogia.
Keeletoimetaja eriala valimine ei tulnud ka lihtsalt. Madli kaalus romanistikat, seejärel kõõlus kirjandusteaduse ja keeletoimeta- mise ehk südame ja mõistuse vahel. „Siin
ma tõmbasin end küll natuke alt ja peatselt hakkasin kahetsema, kuid lõpp hea, kõik hea, sest oma magistritöö sain sellegipoolest tihe- dalt kirjanduse ja prantsuse keelega siduda,” tõdeb Madli.
Valida tuleb südamega, hoida selle ligi, mis hingele midagi annab, ja mitte mõelda tulevasele sissetulekule. Kui isegi juhtub vahel vale otsus või ei õnnestu soovitud erialale sisse saada, ei maksa sellest heituda ega ennast nuhelda, eks tee õnnele lähebki sinka-vonka.
Tallinna ülikooli ajakiri / nr 11 / kevad 2018 29